Ilmselt oled kuulnud sõna "püha".
Või laulnud seda kirikus korra või paar.
Ja enamikule seostub see heaks inimeseks olemisega.
Et Jumal on püha, sest Ta on täiuslik.
Jah, see on üks osa sellest.
Aga Piiblis on pühaduse mõiste palju suurem ja rikkalikum.
See tegelikult kirjeldab,
et Jumal on kogu universumi loominguline jõud.
Ta on ainuke, kes suudab luua maailma,
täis sellist ilu ja elu.
Kõik need võimed teevad Jumalast täiesti ainulaadse
ning seda sõna "püha" tähendabki.
Jumala pühaduse mõistmisel on abiks võrdpilt päikesest.
Päike on ainulaadne, vähemalt meie päikesesüsteemis,
ja tõeliselt võimas.
See on kogu meie planeedi imelise elu allikaks.
Seega võiks öelda, et päike on püha.
Tegelikult saab seda võrdpilti edasi arendada -
kogu päikest ümbritsev ala on samuti püha.
Jah, mida lähemale päikesele, seda kuumem seal on.
Just! Päikese tugevus ja head omadused,
mis on kogu elu alus, on ka ohtlik.
Kui päikesele liiga lähedale minna, siis see põrmustab sind.
Jumala pühadusega on sarnane paradoks.
Sest kui oled ebapuhas, on Tema kohalolek sulle ohtlik.
Mitte seepärast, et see oleks halb, vaid et see on nii hea.
Esimest korda näeme Jumala pühaduse paradoksi
Moosese ja põleva põõsa loos.
Jumal palub Moosesel sandaalid jalast võtta,
sest ta seisab pühal maal.
Mooses katab kartuses oma näo ja Jumal ütleb: "Ära tule lähemale!"
Pingeline värk.
Kusjuures Jumala pühadust uuritakse lähemalt ka Iisraeli templi lugudes.
Tempel oli peamine koht, kus Jumala püha kohalolek asus.
Templi keskel oli ruum, mida kutsuti kõige pühamaks paigaks.
See oli Jumala kohalolu keskkoht.
Ja oled sa iisraellane, kes elab templi läheduses,
või preester, kes töötab templis,
olete mõlemad Jumala püha ligiolus, mis on ohtlik.
Jaa, see on probleem.
Kuidas siis toimida?
Piiblis olev lahendus on, et pead muutuma puhtaks.
Nagu moraalselt puhtaks?
Jah, ja seda on lihtne mõista.
Aga Piibel pühendab palju aega, et rääkida veel ühest puhtusest -
rituaalsest puhtusest.
Mis on seisund, kus eraldad ennast kõigest surmaga seotust.
Näiteks haige naha või surnud kehade puudutamine,
ka kehavedelike vältimine.
Kõik need teevad sind ebapuhtaks.
Aga rituaalselt ebapuhtaks saamine ei ole iseenesest patt.
On aga vale astuda Jumala ette ebapuhtas olekus.
Seetõttu andis Jumal iisraellastele
väga selged juhised, millal on nad ebapuhtad,
mida teha, et saada puhtaks,
et oleks taas võimalik templisse minna.
Seda kõike käsitleb 3. Moosese raamat.
Jah, aga lugu ei lõpe seal, vaid areneb edasi.
Piibli hilisemas osas
on üks huvitav lugu prohvetist nimega Jesaja.
Tal on pöörane nägemus, milles ta on templis,
otse Jumala palge ees ja täiesti hirmunud.
Jaa, ta teab reegleid. Ta ei tohiks seal üldse ollagi.
Ta kardab, et ta põrmustub.
Siis üks pöörane olend, keda kutsutakse seeraviks.
Jah, see on tõesti pöörane olend.
Täiega! Ta lendab Jesaja juurde kuuma söetükiga,
puudutab sellega Jesaja huuli ja ütleb midagi vägagi imelikku:
"Su süü on lahkunud ning su patt lepitatud."
See tuline süsi muudab Jesaja kuidagi puhtaks.
Jaa, see on märkimisväärne,
sest kui puudutad midagi ebapuhast kandub selle ebapuhtus üle sulle.
Nüüd on siin aga uus mõte, et see süsi,
mis on väga püha ja puhas ese -
puudutades Jesajat, kannab see oma puhtuse talle üle.
Jesaja mitte ei põrmustu Jumala pühaduse mõjul, vaid muundub.
Sellel on tohutu tagajärg.
Aga on veel üks areng, ühe teise prohveti, Hesekieli, ajast.
Tal on nägemus, kus ta seisab templis
ja ta näeb vett sellest välja nirisemas.
Ja see nirin muutub ojaks, seejärel sügavaks jõeks,
mis voolab läbi kõrbe, jättes maha raja rohelisi puid.
Ja siis voolab see Surnumerre, muutes kõik värskeks ja elavaks.
Seega, selle asemel,
et esmalt puhtaks saada ja siis templisse minna,
Jumala pühadus hoopis väljub templist
ja muudab asjad puhtaks ning elavaks.
Mida see kõik tähendab?
Me ei tea seda seni,
kuniks kohtume mehega nimega Jeesus.
Ta väidab, et viib täide
kõik need ammused nägemused, kuid üllataval viisil.
Jeesus käis ringi ja puudutas inimesi,
kes olid ebapuhtad, kel oli nahahaigus,
kel oli krooniline verejooks.
Ta puudutas ka surnuid.
Neid puudutades peaks
nende ebapuhtus üle kanduma Jeesusele,
kuid selle asemel kandub hoopis Jeesuse puhtuse üle neile
ja tervendab nende kehad.
Jeesus on nagu see püha süsi Jesaja nägemuses.
Just. Ja Jeesus väitis,
et Ta oli Jumala pühaduse inimlik kehastus.
Ja et Tema ja Ta järgijad on nüüd Jumala tempel
nii et läbi nende läheb Jumala püha kohalolek maailma
ning toob elu, paranemist ja lootust.
Seetõttu rääkis Jeesus oma järgijate kohta,
et neist voolab välja eluvesi.
Ja see kehtib täna meie kohta. Aga kuhu see kõik välja viib?
Piibli viimastel lehekülgedel
on lõplik nägemus Jumala pühadusest.
Seekord annab nägemuse Johannes.
Tema nägemuse sisu on, et kogu maailm on täiesti uus.
Kogu maa on muutunud Jumala templiks.
Seal on jõgi Hesekieli nägemusest, mis voolab välja Jumala kohalolekust,
ümbritsedes kogu loodut, eemaldades kõik ebapuhtused
ja tuues kõik tagasi ellu.
Tõlge: Ahti Kaera